Към Твореца с разбито сърце
Въпрос: Как да запазим настройката за правилно привличане на светлината, в търсене на силата, която поправя? Тъй като през цялото време ни се иска някак си по-бързо ”да прережем лентата” и да получим светлината, без да работим със себе си. Егоизмът не е готов на такива усилия, но всеки път търси и иска някакъв резултат.
Отговор: Подходът трябва да бъде съвсем друг: без значение в какво състояние се намирам сега, по-важното е как във всяко едно състояние да привличаме светлината.
Но тук възниква следният въпрос: ”Излиза, че във всяко състояние търсиш беди и проблеми, търсиш някакъв недъг – за да помолиш да ти дадат срещу него лек? Но нали всяко състояние ти е дадено от Твореца – тогава как се каниш да Го разкриеш? Вместо това, да проявиш злото, ти всъщност обвиняваш Твореца – Онази сила, от която е дошло това състояние.”
Отговорът е такъв: В своята работа аз приличам на прегърбения старец, който търси изгубеното. Той е мъдър и предварително знае, какво не му достига. И затова може дори да използва проявяващите се недостатъци. По същия начин гостът идва на трапезата при добрия Стопанин с голям апетит, с голямо желание, защото знае, че тъкмо с това ще му достави удоволствие.
Е, така трябва да подготвям своите недостатъци, потребности, проблеми. И тогава аз казвам на Стопанина: ”Поправи ме! Напълни ме! Аз специално съм дошъл при Теб такъв.”
Въпрос: Но какво да правя, ако не мога да се въздържа и вместо мъдър старец съм станал глупак, очакващ нещо, независимо от своите беди?
Отговор: Ти имаш другари, имаш учител, който ти напомня за верния подход. Най-малко веднъж на ден чуваш, че всичко приходящо – е за добро.
Тогава не се отделяй от урока, без да си се запасил за цял ден с онази нишка, която да те пази и надеждно да те свърже с главния.
От урок на тема ”Единството на народа на Израел”, 09.07. 2014
[139175]
Discussion | Share Feedback | Ask a question
You must be logged in to post a comment.